Неодноразово тема безпритульних тварин у селищі піднімалася на сторінках газети «Прапор» та на сайті Zvisno.news. У селищі відсутній спеціалізований притулок для тварин. Проте є чимало жителів, які охоче на волонтерських засадах займаються пошуком, лікуванням та влаштуванням маленьких хвостатих знайд. Однією з таких є Вікторія Сидоренко. Вона прихистила, вигодувала, вилікувала та знайшла нових господарів для понад тридцяти кішок та кошенят.
![](https://zvisno.news/wp-content/uploads/2021/06/img-ccf0a5d38ab442a4e5c63c622b8e164d-v-914x1024.jpg?v=1623081475)
Головне – врятувати маленьких безпорадних тваринок
– Я майже два роки співпрацюю із хорошівськими волонтерками, що опікуються тваринами. Часто вони дають мені їх на перетримку. Останнім часом до мого будинку почали підкидати маленьких кошенят.
![](https://zvisno.news/wp-content/uploads/2021/06/img-0602a9191576354d58822d88e0e26f41-v-1.jpg)
Нещодавно виявила п’ятеро. На жаль, двоє одразу померли, трьох вдалося виходити. Кошенята були маленькі, сліпі і кволі. Ми з донькою їх годували з піпетки, а коли вони трішки підросли, брали кулькові ручки, витягали пасту й на її місце заливали тепле молоко – і так годували. Вилікували малюків, обробили від паразитів. Привчили до лотків та знайшли для них нових господарів. Додам, що усі мої знайомі, друзі, рідня мають котиків і песиків.
Наведу ще один приклад. До нас потрапила кішечка. Вона була майже без шерсті та вся у виразках. Ми з дочкою доклали усіх зусиль і вилікували кицю. Тепер це неймовірна красуня.
![](https://zvisno.news/wp-content/uploads/2021/06/img-dcd6f8fd83c7fc12ad96b41f8c25ec3d-v-768x1024.jpg?v=1623081536)
Мені до помешкання почали підкидати тваринок після того, як я опублікувала пост у Фейсбук про те, що шукаю господарів для кошенят. Живу я у приватному секторі на центральній вулиці селища неподалік одного з продуктових магазинів. Трапляється навіть таке, що люди під’їжджають на автомобілі, відкривають дверці й просто викидають кошенят.
За власний кошт годую і лікую усіх тварин, що знаходжу. Раджуся зі знайомим ветеринарним лікарем щодо лікування хворих котиків і кішечок. Часто також запрошую місцевого ветлікаря Ігоря Євпака оглянути й надати їм кваліфіковану допомогу. І сама потроху читаю спеціалізовану літературу, опановую навички першої допомоги тваринам.
Перед тим, як віддати господарям деяких тваринок, стерилізую їх у Житомирі у ветеринарній лікарні. Маємо налагоджені контакти із лікаркою, яка залюбки допомагає нам. Було б добре, якби в селищі хтось із ветлікарів робив такі операції. На мою думку, це б покращило ситуацію із кількістю безпритульних тваринок. Інколи побутує думка, що стерилізована тварина змінюється, ні, неправда, тварина залишається грайливою, веселою, спокійною, домашньою.
Добро робиться тихо
![](https://zvisno.news/wp-content/uploads/2021/06/img-fd909614e1f1ff1f8715109b1b500e78-v.jpg)
Раніше у господарстві ми тримали кроликів, тепер вухастиків немає, а клітки залишилися. Ось ці клітки нам служать тимчасовими домівками для хворих тваринок. Ще мій чоловік зробив спеціальні дерев’яні ящики всередині оббиті поролоном, у яких сплять кошенята. Мене підтримує і допомагає моя родина – чоловік і троє дітей. Але найперша помічниця у догляді за тваринами – донька Віталіна. Якось стався один прикрий випадок. У її приятельки була киця. Із часом тваринка родині набридла. Із нею почали поводитися жорстоко. Донька забрала замучену тваринку. Ми її вилікували й передали у добрі руки. Щасливі, коли знаходимо для котиків хороших господарів і нові домівки! Взагалі із тваринками життя стає веселішим.
Намагаємося робити цю роботу без лишнього розголосу. Моє кредо: «Добро робиться тихо!»
Любов до тварин починається з родини
Світом керує любов, а нелюбов робить нас нещасливими. Тварини понад усе люблять людей. Вони готові дарувати турботу своїм господарям. Скільки є прикладів, що тварини у різних екстремальних випадках рятують життя людям, або перебирають на себе їхні недуги. На моє переконання, любов до друзів наших менших починається з родини. Батьки своїм прикладом показують дітям ставлення до тварин.
Перефразовуючи слова Маленького принца, наголошу, що ми завжди у відповіді за того, кого приручили. Про це має пам’ятати кожен, хто взяв собі котиків чи собачок.
Записала Ірина Сівінська
Фото надане героїнею розповіді